U Centar
O tragičnom stanju Kokezine vladavine i mafiji u fudbalu- bivši reprezentativac za VEKTOR
![](https://ucentar.rs/wp-content/uploads/2021/03/fud-nas.jpg)
Poznati srpski fudbaler, nekadašnji reprezentativac Boban Dmitrović osvrnuo se tokom svog gostovanja na You Tube kanalu VEKTOR- na trenutno stanje u domacem fudbalu. Dmitrović je i jedan od potpisnika otvorenog pisma koje su fudbalski reprezentaivci uputili javnosti oštro kritikujući FSS. U tekstu prenosimo izvode iz Dmitrovićevog gostovanja u emisiji „Vektor“ emitovanoj pre nekoliko dana…
– Moja borba počinje 2011. godine u vreme kada je Karadžic bio prvi covek FSS. Međutim, od dolaska Slaviše Kokeze na čelo srpske kuće fudbala, FSS postaje jedna potpuno privatizovana institucija. On je čak uspeo da Statut saveza prilagodi svojim potrebama i dovede ljude koji rade isključivo za njega i njegove interese.
o Dosta se spekuliše u vezi sa načinom izbora reprezentativaca…
– Da. U proteklih desetak godina samo su Radomir Antić i Slavoljub Muslin uspevali da se odupru tim pritiscima i to samo do momenta dok se reprezentacija ne plasira na neko takmičenje. Od tog trenutka počinje uticaj raznih menadžera i ljudi iz saveza koji imaju svoje kandidate za pozicije u timu reprezentacije. Kadriranjem u timu ostvaruju svoje finansijske interese. Dokle god menadžeri budu imali uticaj na sastav tima, nema napretka za srpski fudbal.
Dmitrović je prošao sve kategorije Sloge iz Kraljeva odakle je prešao u ekipu Rada. Internacionalnu karijeru započeo je u austrijskom Gaku iz Graca odakle odlazi u Šturm,ljutog gradskog rivala. Igračku karijeru završio je u matičnom klubu Sloga u rodnom Kraljevu. Dmitrović je odigrao 13 utakmica u dresu sa nacionalnim grbom Srbije i Crne Gore u vreme dok je sa klupe dirigovao Dejan Savićević. Dmitrović je sreću okušao i kao trener Karađorđa i Radničkog iz Niša.
o Imali ste ozbiljne primedbe i na način delegiranja sudija…
– Da, i tu su veliki problemi. nemam ništa protiv sudija već protiv činjenice da je FSS privatizovana do te mere da se sudije delegiraju na način na koji se delegiraju. Sve je podređeno interesu Kokeze. Nekada se znalo da postoji neki vid tolerancije ili podrške takozvanim velikim klubovima. Sada postoji čitava plejada sudija kojima se unapred kaže sta će i kako da sude.
Minut dva pred utikamicu sudiji se kaže kojim tokom ona treba da ide. Veliki broj utakmica u Srbije je režirano kao da se radi o nekoj TV seriji.
o Postoje i oni koji ovakvom stanju pružaju otpor, kako oni prolaze?
– Svima je poznat kvalitet sudije Mažića. Činjenica da Mažic nije u srpskom fudbalu vam sve govori. Onog trenutka kad je osetio da može da beži iz srpskog fudbala, on je pobegao.
o Da li postoji sprega sa kladioničarskim lobijem?
– Kako da ne. Samo mali broj klubova nije umešan u kriminal i dilove sa kladioničarskom mafijom.
o Vi ste i trener. postoje mnoge kontroveze o tome kako se danas postaje trener…
– Većina trenera se reprodukuje vrlo lako. U Srbiji se ne gleda kvalitet, bitne su prijateljske, bratske relacije. Konkretno Slaviša Kokeza overava spisak za pro licencu. Stručne sluzbe koje su za to zadužene nemaju ni promil šanse da ostvare uticaj.
o Fudbalska javnost je u priličnoj meri jedinstvena po pitanju selektora Dragana Stojkovica…
– Apsolutno. On je ličnost i autoritet koji može da ostvari rezultat. Razumljivo je da se država meša do određene mere tamo gde daje određeni novac, ali politika ne sme da bude presudna u odabiru čelnih ljudi.
o Da li privatizacija klubova donosi napredak srpskom fudbalu?
– Svakako. Imamo tri privatna fudbalska kluba u najvišem rangu takmičenja i vidi se kako to funkcioniše. Zna se gde ide svaki dinar, jasna je hijerarhija. S druge strane gde finansira država ili lokalna samouprava uvek postoje interesne grupe koje ne zanima ni fudbal ni klub vec isključivo lična zarada.
KOKEZA PODNEO OSTAVKU…
Predsednik Fudbalskog saveza Srbije, Slaviša Kokeza, odlučio je danas da podnese neopozivu ostavku na tu funkciju.
Kako je naveo u saopštenju, ostavku podnosi suočen sa optužbama i brutalnim napadima na svoju ličnost, a zbog odbrane časti i ugleda koji se skrnave.– Želim da obavestim moje saradnike, kao i sportsku i fudbalsku javnost da se povlačim sa funkcije predsednika Fudbalskog saveza Srbije. U želji da, pre svega, reprezentaciji omogućim neophodan mir, spreman sam za novu borbu u kojoj ću sve učiniti da demantujem napade na moje ime i ličnost – naveo je Kokeza.
o Dugo ste bili u austrijskom fudbalu. Možete li da povučete paralelu?
– Prvo, kajem se sto sam se vatio. Drugo, u Austriji se ceni igrač. Igrač je neposredni proizvođac. Kad je Crvena Zvezda osvojila Kup šampiona svi smo znali sve igrače kao i predsednika kluba i sekretara jer su Đajić i Cvetković uvek sedeli na klupi. Danas skoro da niko ne zna aktuelne igrače, ali su članovi uprava i sponzori opšte poznati. To mora da se promeni.
o Mnogi čestiti fudbalski radnici, ni krivi ni dužni, poneli su na svojim plećima teret priče o sprezi fudbala, politike i raznih kriminalnih struktura…
– Stvari su jasne. Predsednik Vučić je sam rekao da je napravio grešku kod izbora Kokeze. Ako ponovi grešku i na celo FSS ponovo dovede nekog ko je Kokezina kopija onda sam sebi pucao u nogu. Fudbal mora da se očisti, da se umije… Ako to ne uradimo doći ćemo u situaciju da možda opet nekada odemo na neko takmičenje, ali da posle toga nastavimo iste ovakve razgovore. To ne bi imalo nikakvog smisla. Strašno je i to što su fudbalski izbori prljaviji od političkih. Ja sam četiri puta učestvovao u tim izborima i to vam odgovorno tvrdim. Jasno vam je onda gde se nalazimo i da je to neodrživo stanje. Zar neko misli da su Ivanović i Matić tek tako napustili reprezentaciju? Verujte mi da ne. Zašto Batica Mirković nije hteo da bude pomoćnik u reprezentaciji? Gde je Vladimir Jugović? To su ljudi koji neće više ili neće uopšte da daju svoje ime da bi se neko bogatio, nema šanse.
Pogledajte emisiju…
Ne propustite:
aktuelno
IN MEMORIAM: DRAGAN M. ALEMPIJEVIĆ. (06.06.1974. – 31.01.2022.)
![](https://ucentar.rs/wp-content/uploads/2023/01/20230128_091153_0000-1.png)
Prošlo je dve godine od smrti osnivača, idejnog tvorca i prvog urednika portala Ucentar.rs gospodina Dragana M. Alempijevića.
Dve godine od kako je Dragan otišao na neko bolje mesto, a sve nas koji smo ga poznavali ostavio u večnoj žalosti.
Njegovo srce zauvek je prestalo da kuca 31.01.2022. ali lik i delo nikada neće prestati da žive.
![](https://ucentar.rs/wp-content/uploads/2023/01/2889011_dragan-alempijevic1_ff-2.jpg)
Sve je bio Dragan a prvenstveno čovek koji je uvek stao u zaštitu nemoćnih i slabijih, čovek koji je uvek sebe izlagao opasnosti radi interesa svih nas, borac za pravdu i veliki patriota, svakom ko je imao prilike da ga dobro upozna doživotni prijatelj, srdačan i ljubazan, dobar drug i komšija, u svakoj situaciji i svakom poslu uvek profesionalno posvećen i angažovan…
Za svojih 30 godina profesionalnog rada i delovanja Dragan je postigao ono što prosečan čovek ne bi mogao ni za dva veka. Bio je vanserijski novinar, šef dopisništva Kurira i Glasa javnosti, izvršni producent direktor i idejni tvorac festivala narodne i zabavne muzike njih ukupno 14 ( gosti Toto Kotunjo, Vaja kon Dios, Boni Tajler), izvršni producent najvećeg mitinga u istoriji Srbije ,,Kosovo je Srbija“, šef kabineta za Šumadiju poč. Njkv Aleksandra Pavla Karađorđevića, Izvršni producent predizbornih mitinga Vojislava Koštunice, šef predsedničke kampanje kandidata Velimira Ilića, Šef turneje Zdravka Čolića 2001. i 2004. godine (28 gradova u Srbiji)…
Za svog života izdao je i dve zbirke pesama.
Dragan je dobitnik brojnih nagrada i priznanja, između ostalog Ordena Aleksandar Puškin (Ruska Federacija), ordena Zlatni orfej (Moskva), zlatne značke Kulturno -prosvetne zajednice Srbije, značajnog priznanja Republike Srbije za višegodišnji doprinos kulturi, brojnih književnih nagrada, Ordena za zasluge u odbrani vojničkog dostojanstva i časti (Dodeljuje Vojni sindikat Srbije),…
Dragan je najzaslužniji za promociju i oživljavanje lika i dela Dragiše Nedovića, čiji je neizmeran doprinos kulturnoj i muzičkoj baštini ovih prostora bio zapostavljen dok im se Dragan nije posvetio kao jednom od svojih najvećih novinarskih otkrića. O Dragiši je napisao brojne članke i reportaže a po njemu je nazvao i jedan od festivala čiji je bio autor i direktor.
Već sa 16 godina počeo je profesionalno da se bavi novinarstvom, napisao je preko 11000 tekstova objavljenih u srpskoj štampi. Tekstovi koje je Dragan pisao su nenadmašivi. Uvek do neverovatne mere pitki i čitljivi toliko da naginju ka književnosti, a sa druge strane neverovatno koncizni, posvećeni temama koje interesuju sve građane, tako da uvek pogode u centar!
![](https://ucentar.rs/wp-content/uploads/2023/01/20230128_091153_0000-1-1.png)
Sećanje na Dragana ali i njegov neverovatan doprinos srpskom novinarstvu, književnosti, kulturi, neće nikada izbledeti. Pri pomisli na njega nećemo se samo rastužiti već i osmehnuti kao što smo to svi činili dok je bio ovde sa nama, njegove reči podrške i utehe ostaće u našim srcima, o njegovim delima ne treba posebno ni govoriti jer je iza sebe ostavio toliko toga da dok jednog Srbina ima na ovom svetu moći će da se priseti bar nečega od mnoštva stvari kojim nas je ovaj plemeniti čovek zadužio. Slava mu.
(Ucentar.rs)
Ne propustite:
aktuelno
POMEN velikom NOVINARU i PESNIKU. Bliži se GODINU dana od smrti OSNIVAČA Ucentar.
![](https://ucentar.rs/wp-content/uploads/2023/01/20230128_091153_0000.png)
Osnivaču i idejnom tvorcu, glavnom i odgovornom uredniku portala Ucentar.rs gospodinu Draganu M. Alempijeviću danas od 12 časova na groblju Bozman davaćemo godišnji pomen.
Bliži se godinu dana od kako je Dragan otišao na neko bolje mesto, a sve nas koji smo ga poznavali ostavio u večnoj žalosti.
Njegovo srce zauvek je prestalo da kuca 31.01.2022. ali lik i delo nikada neće prestati da žive.
![](https://ucentar.rs/wp-content/uploads/2023/01/2889011_dragan-alempijevic1_ff.jpg)
Sve je bio Dragan a prvenstveno čovek koji je uvek stao u zaštitu nemoćnih i slabijih, čovek koji je uvek sebe izlagao opasnosti radi interesa svih nas, borac za pravdu i veliki patriota, svakom ko je imao prilike da ga dobro upozna doživotni prijatelj, srdačan i ljubazan, dobar drug i komšija, u svakoj situaciji i svakom poslu uvek profesionalno posvećen i angažovan…
Za svojih 30 godina profesionalnog rada i delovanja Dragan je postigao ono što prosečan čovek ne bi mogao ni za dva veka. Bio je vanserijski novinar, šef dopisništva Kurira i Glasa javnosti, izvršni producent direktor i idejni tvorac festivala narodne i zabavne muzike njih ukupno 14 ( gosti Toto Kotunjo, Vaja kon Dios, Boni Tajler), izvršni producent najvećeg mitinga u istoriji Srbije ,,Kosovo je Srbija“, šef kabineta za Šumadiju poč. Njkv Aleksandra Pavla Karađorđevića, Izvršni producent predizbornih mitinga Vojislava Koštunice, šef predsedničke kampanje kandidata Velimira Ilića, Šef turneje Zdravka Čolića 2001. i 2004. godine (28 gradova u Srbiji)…
Za svog života izdao je i dve zbirke pesama.
![](https://ucentar.rs/wp-content/uploads/2023/01/2889009_viber-image-20220131-195901004_ff-1-795x1024.jpg)
Dragan je dobitnik brojnih nagrada i priznanja, između ostalog Ordena Aleksandar Puškin (Ruska Federacija), ordena Zlatni orfej (Moskva), zlatne značke Kulturno -prosvetne zajednice Srbije, značajnog priznanja Republike Srbije za višegodišnji doprinos kulturi, brojnih književnih nagrada, Ordena za zasluge u odbrani vojničkog dostojanstva i časti (Dodeljuje Vojni sindikat Srbije),…
Dragan je najzaslužniji za promociju i oživljavanje lika i dela Dragiše Nedovića, čiji je neizmeran doprinos kulturnoj i muzičkoj baštini ovih prostora bio zapostavljen dok im se Dragan nije posvetio kao jednom od svojih najvećih novinarskih otkrića. O Dragiši je napisao brojne članke i reportaže a po njemu je nazvao i jedan od festivala čiji je bio autor i direktor.
Već sa 16 godina počeo je profesionalno da se bavi novinarstvom, napisao je preko 11000 tekstova objavljenih u srpskoj štampi. Tekstovi koje je Dragan pisao su nenadmašivi. Uvek do neverovatne mere pitki i čitljivi toliko da naginju ka književnosti, a sa druge strane neverovatno koncizni, posvećeni temama koje interesuju sve građane, tako da uvek pogode u centar!
Sećanje na Dragana ali i njegov neverovatan doprinos srpskom novinarstvu, književnosti, kulturi, neće nikada izbledeti. Pri pomisli na njega nećemo se samo rastužiti već i osmehnuti kao što smo to svi činili dok je bio ovde sa nama, njegove reči podrške i utehe ostaće u našim srcima, o njegovim delima ne treba posebno ni govoriti jer je iza sebe ostavio toliko toga da dok jednog Srbina ima na ovom svetu moći će da se priseti bar nečega od mnoštva stvari kojim nas je ovaj plemeniti čovek zadužio. Slava mu.
(Ucentar.rs)
Ne propustite:
aktuelno
Najveća tajna Petog oktobra- KO je od Miloševićevih generala uzeo milone u Budimpešti!
![](https://ucentar.rs/wp-content/uploads/2021/10/peti-oktobar-protesti-5-.jpg)
Nema šta nije napisano proteklih za 22 godine o Petom oktobru 2000. godine. Narodni bunt, potonje razočarenje novim „demokratskim vlastima“, njihove svađe, ubistvo premijera Zorana Đinđića, do tada nezabeležena pljačka i otimačina državne i društvene imovine… Postoje neformalni podaci da su postoktobarske junoše uz blagoslov Zapada za kratko vreme u pljačkaškoj privatizaciji pokrale i iz zemlje iznele preko 127 milijardi dolara!
Zna se i manje više šta je doprinelo da dođe petog oktobra: totalirazam Slobodana Miloševića i njegove stranke, korpucija, bombardovanje Srbije, ubistva novinara i političara…
Međutim, srpske službe, ili bar ono što je od njih ostalo nikada nisu objavile ulogu stranih bezbednosnih sužbi kroz delovanje mnogih nevladinih organizacija i pokreta, finansiranje puča i svrgavanje Miloševića.
Poznato je da su tadašnji komandat Jedinice za specijalne operacije Državne bezbednosti Milorad Ulemek Legija i pokojni lider Demokratske stranke i jedan od vođa Petog oktobra Zoran Đinđić susreli u najmanje dva navrata i imali određeni „dil“ koji je kasnije na protestima doveo do „bratimljenja“ naroda i jedinice koja je mogla, objektivno da rasturi demonstracije.
Na samitu Pakta za stabilnost Jugoistočne Evrope održanom jula 1999. godine u Sarajevu, bivši predsednik Sjedinjenih Država, preuzeo je obavezu da sa 12 miliona dolara pomogne opozicioni pokret u Srbiji. Taj iznos bio je namenjen strankama, nevladinim organizacijama, sindikatima, studentskim udruženjima i nezavisnim medijima, kako bi se stvorilo jedinstvo u rušenju režima Slobodana Miloševića.
Da je tadašnja SRJ u drugoj polovini 1999. godine bila u fokusu američke spoljne politike svedoče dokumenti koje je objavio Nacionalni arhiv SAD. Reč je o aktima koje je koristio Bil Klinton u vreme kada je bio predsednik Amerike, kao i prepiska njegovih savetnika i saradnika. U dokumentaciji koji su prvi put izašli na svetlo dana nalazi se i zbirka depeša nazvanih „Krug oko Srbije“, koje govore o mreži radio-predajnika raspoređenih u susednim zemljama. Rad ovih medija Amerika je izdašno pomagala, kako bi se smanjio uticaj državnih medija u ratom rastrzanoj SR Jugoslaviji.
Reč je o radijskim programima koji su se emitovali iz susedstva na talasnim dužinama koje su omogućavale slušanje u Srbiji. Uglavnom je emitovan i preuziman program na srpskom jeziku „Glasa Amerike“ i „Slobodne Evrope“, kao i ostalih stranih i domaćih radio-stanica.
Drugi krak projekta „Krug oko Srbije“ jeste i najveća tajna Petog oktobra. Ona se odnosi na putovanje srpskih policijskih generala u Budimpeštu neposredno pre petog oktobra u tamošnju američku ambasadu. Srbija je u to vreme bila policijska država u kojoj su upravo generali policije kosili i vodu nosili u političkim, ali i ekonomskim (ne)prilikama i na kojima je Slobodan Milošević bazirao svoju strahovladu. Najmaje trojica generala podelili su pet miliona dolara, koliko je od stranih obaveštajnih sužbi plaćenja njihova „vernost“ Miloševiću.
![](https://ucentar.rs/wp-content/uploads/2021/10/peti-oktobar-prinskrin-internet-magazin-300x200.jpg)
printskrin/foto: internet magazin
Onda se dogodilo to što se dogodilo. Narod je uz prećutnu saglasnost policije došao do Beograda i ostalo je bilo stvar tehničke prirode. U tome su im uveliko pomogli pripadnici zemunskog klana koji će kasnije izrasti u kriminalni eskadron smrti i u čiji je samrtni zagrljaj ušao Zoran Đinđić.
Istinu, dok tajne službe ne otvore dosijee Srbi nikada neće saznati. To se neće dogoditi dok su akteri jedne (suštinski) izdaje još uvek na političkoj sceni, ali i u bezbednosnim strukturama. Bez te istine teško da će Srbija i srpski narod krenuti napred. Naprotiv! Što se krivo rodi, vreme ne ispravi.
ucentar.rs
Ne propustite:
-
aktuelno4 седмице ago
(FOTO)ČAROBNO MESTO ZA ODMOR na samo 20 minuta VOŽNJE OD KRAGUJEVCA: Prirodni ambijent u SRCU ŠUMADIJE.
-
fokus3 седмице ago
(FOTO)KRIZA I OBRAČUNI u „uskom grlu“ KRAGUJEVCA: Bilo i HAPŠENJA. AUTOM blokirali ULICU.
-
Crna Hronika4 седмице ago
Mladić izboden u Topoli zbog sukoba oko devojke
-
fokus3 седмице ago
Vašar u Kniću privukao veliki broj posetilaca
-
fokus2 седмице ago
NOVI REKTOR UNIVERZITETA U KRAGUJEVCU
-
fokus3 седмице ago
Izgradnja novog vrtića na Bubnju teče po planu
-
fokus2 седмице ago
Veliki investicioni projekti i nova industrijska zona u Kragujevcu
-
fokus1 седмица ago
Hoće li biti plazme?