Reportaža
najmlađa novinarka u Kragujevcu Bogdana Đusić: „Blagoslov je imati posao koji voliš“
![](https://ucentar.rs/wp-content/uploads/2021/02/bogdana-naslovna.jpg)
Najmlađa kragujevačka novinarka, Bogdana Đusić ima tek 23 godine. Trenutno radi kao dopisnik „Kurir televizije“ i štampanog izdanja sa područja Centralne Srbije. Oni koji se razumeju u ovaj posao kažu da se odavno nije pojavio talenat u Kragujevcu kakav je Bogdana. Iza ove mlade nade je blizu šest godina u medijskim vodama, a takođe je i student Fakulteta za kulturu i medije. Potiče iz novinarske porodice- otac Dejan Đusić- Đusa stari je novinarski vuk iza koga je na hiljade napisanih tekstova, TV i radio priloga. Bogdana je zavolela novinarski zanat koji mu dođe kao usud i blagoslov -slučajno“. U okviru novinarske sekcije u Prvoj kragujevačkog gimnaziji.
-Uvek sam imala mnogo vannastavnih aktivnosti i često sam ih menjala. Bila sam radoznala i želela sam sve da vidim i probam. U trećoj godini gimnazije sam htela da probam i novinarsku sekciju, a baš u to vreme se pričalo o srednjoškolkoj emisiji na Radio Kragujevcu. Ušla sam u studio i jednostavno sam se zaljubila. Nakon prve emisije sam osetila nešto što nisam nikada pre. To je i dan danas neobjašnjiv, potpuno poseban i najlepši osećaj na svetu. Upravo je to bio motiv da nastavim da se bavim time i postanem novinar, objašnjava naša sagovornica.
Priča i kako je preko leta ostala na radiju, da uči zanat i kroz smeh se seća kako je kasnije bežala iz škole kako bi pratila šta ima po gradu i učila da piše vesti. Vodila ju je velika strast prema poslu, a svaka nova situacija je, kako kaže, izgledala kao najvažnija na svetu.
-Teško je reći da bilo ko ulazi u ovaj posao, jer je isplativ finansijski. Kao ćerka novinara, imala sam priliku da i pre nego što sam zakoračila u medije, na neki način primetim i lepe i ružne strane posla, i male plate i propadanja medija, ali ništa od toga nije moglo da me zaustavi. Kada sam počinjala, mogla sam da volontiram beskonačno, samo da bih nešto naučila. Nisam morala, ni da jedem, ni da spavam, kaže Bogdana.
Smatra, ipak da mladi danas nemaju veliku sigurnost i garancije, čime god da se bave.
-Pitanje posla i egzistencije se postavlja danas kod svih. Možemo da ponavljamo kako je teško u novinarstvu, ali verujem da ima neke nade. Na kraju krajeva, svakodnevno viđam mlade ljude sa završenim fakultetima ili studente koji nemaju posla ili rade po kafićima i slično. Kakvi god da su uslovi, smatram pravim blagoslovom to što imam posao koji volim i samostalno živim od njega, smatra naša sagovornica.
Imala je prili veoma rano da se uhvati u koštac sa različitim stvarima. Nakon srednje škole, zanat je pekla u nedeljniku „Kragujevačke“, radila je za još neke medije, a sa 22 godine je ušla u dopisničke vode.
-Naravno da je nekada jako teško. Učiš nove stvari, nekada misliš da si dao sve od sebe, a i dalje nije dovoljno dobro, a pored toga se susrećeš sa situacijama koje nikome ne padaju lako, ali to se dešava svima. Pa i mnogo stariji novinari uče i to tako i treba da bude, smatra mlada novinarka. Ono što me uvek drži kada je teško je deviza „sama si birala i to je ono što želiš“.
Bogdana je mlada, vesela, puna poleta. Kragujevac je kolevka srpskog novinarstva, a stariji se često sete kako sada imaju samo jednu mlađu naslednicu u poslu. Ona svakako na svom putu odrasta uz staru dobru školu, mada su zahtevi danas drugačiji.
-Standardi, znanje, iskustva uvek treba da ostanu, mada se mediji i forme menjaju. Još jedan blagoslov je učenje od starijih, veoma dobrih i profesionalnih kolega kojih ima u Kragujevcu. Ipak, mediji su sve brži i rekla bih, ponekad haotičniji. Zahtevi su takvi da moderan novinar mora da bude osposobljen za veštine koje su nekada pripadale drugim medijskim zanimanjima. Nema mnogo prostora za luksuz jednog sektora. Mnogo je instant novinarstva i sve to utiče na kvalitet. Stiže nam i nova generacija publike, koja ne prati klasične medije. Moderni novinar mora da nauči klasične standarde i isprati nove forme. Takođe, ne mislim da mediji izumiru, a influenseri se slušaju, niti da je novinar osoba koja jednostavno ima društvene mreže. Mora da postoji razlika, a na nama novinarima ostaje da ne žale za prošlim, već se trude da stvore kvalitet u sadašnjim vremenima- kaže najmlađa novinarka u Kragujevcu za UCENTAR.
ucentar.rs
!!! Zapratite nas i na FB najnovije vesti, događaji i afere iz Kragujevca i Šumadije na https://www.facebook.com/ucentarkg/
Ne propustite:
aktuelno
Od Svetog Ilije sunce sve milije- danas deci mažite obraze medom!
![](https://ucentar.rs/wp-content/uploads/2021/08/sveti-ilija.jpg)
![](https://ucentar.rs/wp-content/uploads/2020/08/nevreme-300x173.jpg)
![](https://ucentar.rs/wp-content/uploads/2021/08/sveti_ilija-gromovnik-300x169.jpg)
ucentar.rs
Ne propustite:
fokus
Braćo Srbi srećan Vam VIDOVDAN!
![](https://ucentar.rs/wp-content/uploads/2020/06/vidovdan.png)
„Ja ne odlučujem prema tome kolika sila mi preti već po tome koliku svetinju branim“- reči su Kneza Lazara koje je izgovorio pred Kosovski boj na današnji dan 1389.godine. Mnogi Srbi su to, izgleda zaboravili.
I da pomenemo i čuvenu i najstariju srpsku kletvu u vremenu kada se opet odlučuje o sudbini Kosova i Metohije…
“Ko je Srbin i srpskoga roda,
I od srpske krvi i kolena,
A ne doš’o na boj na Kosovo:
Ne imao od srca poroda,
Ni muškoga, ni devojačkoga!
Od ruke mu ništa ne rodilo,
Rujno vino, ni šenica bela!
Rđom kap’o, dok mu je kolena!”
Inače, Vidovdan je nepokretni verski praznik koga praznuju Srpska pravoslavna crkva (15. juna po julijanskom kalendaru, 28. jun po gregorijanskom) i Bugarska pravoslavna crkva i jedan je od najvećih srpskih praznika. Kod Srba je poznat pod nazivom Vidovdan, a kod Bugara Vidovden ili Vidov den.
Značaj Vidovdana za srpski narod proističe iz istorijskih događaja koji su vezani za taj datum. Od svih je najznačajniji Kosovski boj, pogibija kneza Lazara (1371—1389) i tzv. propast Srpskog carstva, pa se tog dana, pored svetog Amosa, od početka 20. veka slavi i crkveni praznik Svetog velikomučenika kneza Lazara i svetih srpskih mučenika.
Praznik je posvećen Caru Lazaru, jednom od srpskih velikana koji su vladali srpskim carstvom nakon smrti Dušana Silnog.
Nakon smrti cara Uroša, patrijarh Jefrem je tadašnjeg kneza Lazara, krunisao za srpskog cara. Lazar je slao izaslanstvo u Carigrad sa monahom Isaijom i molio se da se skine anatema sa srpskog naroda. 28. juna 1389. godine posle bitke na Kosovu, pobede srpske vojske i smrti sultana Murata, veliki deo turske vojske je krenuo u povlačenje, ali nekolicina se nije potpuno povukla i oni su kasnije u toku dana izvršili zasedu na cara Lazara i njegovo obezbeđenje i uspeli su da ga ubiju. Njegovo telo preneto je i sahranjeno u manastiru Ravanica kod Ćuprije.
Kada je počela seoba Srba, narod je njegove svete mošti sklonio i preselio u manastir Ravanicu na Fruškoj gori. Za vreme Drugog svetskog rata, 1942. godine, njegovo telo preneto je u Beograd, gde je počivao sve do 1988. godine kada je prenet u manastir Gračanicu na Kosovu. Odatle je 1989. godine, preneto u Lazarevu zadužbinu manastira Ravanicu, nadomak Ćuprije, gde i danas počiva.
Sagradio je mnoge crkve i manastire. Najpoznatiji su Ravanica i Lazarica. Takođe, obnovio je i manastire Hilandar i Gornjak, a bio je i ktitor ruskog manastira Pantelejmona.
Vidovdan je nepokretni verski praznik koga praznuju Srpska pravoslavna crkva (15. juna po julijanskom kalendaru, 28. jun po gregorijanskom) i Bugarska pravoslavna crkva i jedan je od najvećih srpskih praznika. Kod Srba je poznat pod nazivom Vidovdan, a kod Bugara Vidovden ili Vidov den.
Značaj Vidovdana za srpski narod proističe iz istorijskih događaja koji su vezani za taj datum. Od svih je najznačajniji Kosovski boj, pogibija kneza Lazara (1371—1389) i tzv. propast Srpskog carstva, pa se tog dana, pored svetog Amosa, od početka 20. veka slavi i crkveni praznik Svetog velikomučenika kneza Lazara i svetih srpskih mučenika.
Praznik je posvećen Caru Lazaru, jednom od srpskih velikana koji su vladali srpskim carstvom nakon smrti Dušana Silnog.
Nakon smrti cara Uroša, patrijarh Jefrem je tadašnjeg kneza Lazara, krunisao za srpskog cara. Lazar je slao izaslanstvo u Carigrad sa monahom Isaijom i molio se da se skine anatema sa srpskog naroda. 28. juna 1389. godine posle bitke na Kosovu, pobede srpske vojske i smrti sultana Murata, veliki deo turske vojske je krenuo u povlačenje, ali nekolicina se nije potpuno povukla i oni su kasnije u toku dana izvršili zasedu na cara Lazara i njegovo obezbeđenje i uspeli su da ga ubiju. Njegovo telo preneto je i sahranjeno u manastiru Ravanica kod Ćuprije. https://www.crkvenikalendar.com/datum-2018-6-28
Kada je počela seoba Srba, narod je njegove svete mošti sklonio i preselio u manastir Ravanicu na Fruškoj gori. Za vreme Drugog svetskog rata, 1942. godine, njegovo telo preneto je u Beograd, gde je počivao sve do 1988. godine kada je prenet u manastir Gračanicu na Kosovu. Odatle je 1989. godine, preneto u Lazarevu zadužbinu manastira Ravanicu, nadomak Ćuprije, gde i danas počiva.
Sagradio je mnoge crkve i manastire. Najpoznatiji su Ravanica i Lazarica. Takođe, obnovio je i manastire Hilandar i Gornjak, a bio je i ktitor ruskog manastira Pantelejmona.
Ne propustite:
fokus
Dragan Jovović uspešno osvojio Kala Patar i Everest Base Camp:Zavijorila se zastava restorana „Biblioteka kod Milutina“
![](https://ucentar.rs/wp-content/uploads/2024/05/IMG_9490-1.jpeg)
Naš sugrađanin Dragan Jovović uspešno je završio izazovnu ekspediciju i stigao do dva važna planinska cilja – Kala Patar i Everest Base Camp.
Kao deo svoje ekspedicije, Jovović je prvo osvojio vrh Kala Patar, poznat po spektakularnom pogledu na Everest i okolne himalajske vrhove. Kala Patar, sa visinom od 5.545 metara, predstavlja jednu od najpopularnijih tačaka za planinare koji žele da vide Everest izbliza.
Nakon uspešnog uspona na Kala Patar, Jovović je nastavio svoj put ka Everest Base Campu, koji se nalazi na visini od 5.364 metra. Everest Base Camp je polazna tačka za mnoge planinare koji se spremaju za osvajanje najvišeg vrha na svetu, Mount Everesta. Uspeh u dolasku do ovog kampa je veliki podvig za svakog planinara zbog izazovnih uslova i velike nadmorske visine.
Jovović nije bio sam u ovoj ekspediciji. Sa njim su bili i dr Milan Colic estetski hirurg, Aleksandar Rodić iz Beograda, Ivana Bilan iz Zagreba i lokalni vodič Plumba Serpas iz Nepala.
Jovovićeva ekspedicija je nosila sa sobom simbol domaće kulinarske tradicije – zastavu legendarnog restorana „Biblioteka kod Milutina„. Ideja da se zastava restorana postavi na ovim visinama , je imala dublje značenje.
Namera je bila, da se pokaže ponos i ljubav prema našoj kulturi i tradiciji čak i na najudaljenijim mestima na planeti.
Ovaj poduhvat ne samo da je privukao pažnju medija, već je postao inspiracija mnogima da razmišljaju o kulturnom nasleđu na globalnom nivou. Ovaj gest takođe simbolizuje hrabrost i odlučnost da se tradicija i identitet ne zaborave, čak ni na najnepristupačnijim mestima na Zemlji.
Jovovićeva ekspedicija osvojila je vrhove, ali je takođe otvorila nova poglavlja u svetu avanture i kulture, dok je restoran „Biblioteka kod Milutina“ sada deo priče koja se pamti na najvišim vrhovima sveta.
Ne propustite:
-
aktuelno4 седмице ago
(FOTO)ČAROBNO MESTO ZA ODMOR na samo 20 minuta VOŽNJE OD KRAGUJEVCA: Prirodni ambijent u SRCU ŠUMADIJE.
-
fokus3 седмице ago
(FOTO)KRIZA I OBRAČUNI u „uskom grlu“ KRAGUJEVCA: Bilo i HAPŠENJA. AUTOM blokirali ULICU.
-
Crna Hronika4 седмице ago
Mladić izboden u Topoli zbog sukoba oko devojke
-
fokus3 седмице ago
Vašar u Kniću privukao veliki broj posetilaca
-
fokus2 седмице ago
NOVI REKTOR UNIVERZITETA U KRAGUJEVCU
-
fokus3 седмице ago
Izgradnja novog vrtića na Bubnju teče po planu
-
fokus2 седмице ago
Veliki investicioni projekti i nova industrijska zona u Kragujevcu
-
fokus1 седмица ago
Hoće li biti plazme?
Kiki
26/03/2021 at 4:08 pm
Bogdana lepa je mladost, ali moja poruka Vama: ako pravite komentar pridrzavaj se novinarske etike . Ako zelite objasnjenje na moj komentar obratite mi se javno!